Артюр Рембо
Търсачките на въшки

Превод от френски: Кирил Кадийски, 1994

chitanka.info

Когато в ален вихър челото му гори,

видения се сипят като снежинки гъсти

и сядат край детето красивите сестри

със сребърните нокти и тънки, бледи пръсти.

Прозореца разтварят — сред прости чудеса

във топла вечер къпе цветята синеоки —

и в тежките му къдри, обсипани с роса,

разхождат дълго пръсти изящни и жестоки.

Дъхът им плахо пее над сънното момче —

от летен мед по-сладък, по-свеж и от росата;

преглъщат с трепет слюнка, преди да потече,

а може би — целувка, умряла в самотата.

Ресниците им черни се бият в транс жесток

сред тишина уханна; и в тая здрачна скука

под царствените нокти като искра от ток

издъхващата въшка успява да изпука.

В детето като вино прелива леността,

хармоника бълнува — навън отдавна здрач е —

и чувства то как в сладост на сухата уста

ту бликва, ту замира копнежът му да плаче.

Издание: Артюр Рембо. Поезия. Подбор и превод от френски: Кирил Кадийски. Издателство „Нов Златорог“, София, 1994.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.